- Tidigare: - "Dödsfall i en eldsvåda."
"James MacKenzie Fraser och hans hustru."
De fick marken 1768.
Nån gång under de följande 12 åren kommer de att dö.
Det här är Roger Wakefield. Jag söker Brianna Randall.
Hon for till Skottland. Hon ska besöka sin mamma.
- När då? - Jag trodde att ni hade träffats.
Hon bad mig sända det om ett år.
Jag upptäckte att en hemsk sak väntar mamma och Jamie.
Om jag inte försökte hjälpa dem skulle jag aldrig förlåta mig själv.
Farväl, Roger.
"Tiden är inte verklighet, utan ett koncept eller ett mått."
Sagt av den grekiske talaren Antifon.
För din skull hoppas jag att tidsresor är verklighet.
Annars har du rakat av dig skägget i onödan.
- Har du allt? - Ja.
Pengar, karta, kompass, kniv.
En ädelsten.
- Hör du det där? - Stenarna kallar inte på mig.
Vi är hemma nu, älskling. Så där ja.
Flicka.
- Var är jag? - I mitt hem.
Du låg på marken, iskall. Vi tog dig med hem till oss.
Varsågod. Några småsaker som du kan äta.
Tack.
- Den godaste kyckling jag ätit. - Om det ändå vore så. Det är duva.
Den tillagas inte så i England.
Är du från England? Du har en ovanlig accent.
- Är du helt på egen hand? - Jag försöker nå Ayr Harbor.
Mina föräldrar är i Amerika. Jag ska träffa dem där.
- Marsali är i North Carolina. - Min äldsta dotter.
- Hon är gift nu. - Med en fransos.
Ja, det är han. Men även far till mitt barnbarn.
Du är långt från en hamn. Varför gick du där ensam?
Jag hoppades få skjuts med nån längs vägen.
Jag heter Laoghaire. Det här är min dotter Joanie.
Brianna.
Oroa dig inte, Brianna. Stanna här så länge du behöver.
Vila dig nu.
- God afton. - Jag har väntat på dig.
Jag blev uppehållen.
Ge mig goda nyheter, Ian Murray. Jag klarar inte mer av det här.
Det är nog inte vad du förväntar dig.
- Det är inte ens hälften. - Var resonlig.
Du kommer att få pengarna. Han är hedervärd.
Hedervärd? Han har begått bigami och övergett sin hustru och barnen.
Tycker du så illa om mig? Jag har tagit min examen, Frank.
- Förnedrad inför mina kollegor. - Välkommen till klubben.
- Vad tusan betyder det? - Inte så högt, du väcker Brianna.
Det betyder att du inte är en så bra skådespelerska som du tror, Claire.
Klädd i trasor och ont om mat. Han lovade mer än det här.
Han gör så gott han kan. Ge honom lite mer tid.
Jag gifte mig i god tro och han lovade mig ersättning.
Han rymde med hedningen och lämnade mig här.
Han håller ord, Laoghaire. Han har inte mer.
Man kan inte äta ursäkter. Vi behöver pengarna.
- Vem är flickan? - En resenär.
Hon var frusen och trött, kunde knappt stå upp.
Ursäkta att jag väckte dig.
- Ursäkta att jag avbröt er. - En utlänning?
Ingen fara. Du behöver vila.
Gå och lägg dig igen.
Ni ska inte behöva sakna nåt. Ta emot det här.
Nej, inte en penny från dig. Jag vill ha hans pengar.
Jag har fortfarande min stolthet.
- God morgon! - God morgon själv, flicka.
Vi håller trädgården prydlig.
Om jag hade vetat att jag skulle få besök så...
- Ursäkta att jag störde igår. - Det är jag som stör.
Du har varit mycket vänlig.
Jag måste ha verkat ohyfsad som grälade med en man.
- Är han din make? - Nej.
Bara en budbärare, med dåliga besked varje månad.
Släkt med min förre make.
Pengarna jag har rätt till kommer inte betalas.
- Så tråkigt. Det måste vara svårt. - Hårda tider. Jag tänker inte ljuga.
Klänningen passar dig bra.
Du har nästan samma storlek som min Marsali.
Dina egna kläder är trasiga och värmer inte.
Nåt av ull passar mycket bättre för färden över havet.
Tack.
Jag hoppas att nån gör samma sak för mina flickor.
Visst är det fint, Joanie?
Snart kan du ha en sån klänning. Du lämnar mig och blir gift.
- Hjälper du mig med trädgården? - Det vore inte dumt.
Jag ska göra lite gryta.
Är det din far som inte skickar pengar?
Min pappa. Ja.
Jag kallar honom pappa. Min far försvann när jag var liten.
Jag minns honom inte.
- Brukar du ha blommor i håret? - Inte så här års.
Jag ska göra det åt dig.
- Vilken vacker färg. - Som din.
Den är tydligen som min fars. Jag har aldrig träffat honom.
Mamma säger att män är tölpar. Vet du om han är en tölp?
Jag vet inte. Jag tror inte att han är det.
Jag hoppas få veta det nån dag.
Är det din pappa som hon tycker är en tölp?
Han var alltid snäll mot mig, men han krossade mammas hjärta.
Han älskade henne inte så som hon älskade honom.
Det skulle jag kunna säga om mannen som fostrade mig.
Min mamma älskade inte honom lika mycket tillbaka.
- Det är inte låst. - Varför svarar du inte i telefonen?
Ska du vara på jobbet hela natten? Vad är det med dig?
Vad är det här?
Efterforskningar gjorda av en kollega i Skottland. Läs det.
Vem dog?
Det är komplicerat.
Vill du prata om det?
"Komplicerat" är en relativ term, pappa.
Allt beror på ens perspektiv.
Min dotter psykiatrikern.
Professor Randall, ni har arbetat mycket hårt den senaste tiden.
Det kan man säga.
Er forskning är... Få se nu. Vilken term skulle Freud ha använt?
Kommer ni ingenstans?
Det kan man också säga.
Det låter inte som du, pappa. Vad är det?
Det är jag, pappa. Du kan säga det till mig.
Bree...
Jag är ledsen. Jag kan inte.
Det är helt klart viktigt för dig.
Ja.
Det betydde allt för mig, bortsett från dig.
Och mamma?
Gå hem nu. Annars gör du henne orolig.
- Hon klarar sig. - Gå hem, Brianna. Snälla.
Gå hem.
Brianna. Nån dag, jag lovar, kommer du att förstå.
Nån dag bryr jag mig kanske inte.
Kom in.
Din säng borde vara varm nu.
Snart är alla utflugna från mitt bo.
Jag hoppas så klart att Joanie gifter sig.
Med en bra man, om såna finns. Hon har sett dem komma och gå.
Det finns bra män. Hon är en bedårande flicka.
När det är dags hittar hon en man som gör allt för henne.
Jag är hennes mor och gör allt för henne.
Men en make? Det är svårt att vara säker.
Under en tid skulle min senaste make ha gjort allt för mig.
När jag var en ung flicka fick han stryk för min skull.
Han stal kyssar av mig så fort han fick chansen.
Han älskade mig en gång i tiden.
Tills han blev förhäxad av en annan kvinna.
Det är hennes fel att hans hjärta blev hårt mot mig.
- Jag är ledsen. - Du har inget att vara ledsen för.
Men jag saknar honom.
Jag vet hur det smärtar när man saknar nån.
Vi var en familj.
På kvällarna satt vi tillsammans vid brasan.
Joanie i hans knä och Marsali vid hans sida.
Han och jag läste upp berättelser från Bibeln.
Det fanns så mycket glädje då.
Nu förmår jag inte att läsa dem. Det är smärtsamt för Joanie.
Vilken var Joanies favoritberättelse?
Hon älskar historien om Noomi och Rut.
Kan du berätta den för mig?
På den tid då domarna regerade uppstod hungersnöd i landet.
Då drog en man från Betlehem i Juda åstad-
- med sin hustru och sina båda söner...
...för att bosätta sig under någon tid i Moabs land.
Mannen hette Elimelek, hans hustru Noomi...
- Han är där borta. - Tack.
Ursäkta mig. Är ni kapten på Gloriana?
Det är jag.
- Jag vill segla till Carolina. - Det går inte.
Jag ska segla till Wilmington på vägen till Philadelphia.
Men jag tar inte med mig nån annan ombord.
Sir. Kapten. Jag gör vad som helst. Jag måste hitta min flicka där.
Hittar du inte en här? Inga är grannare än irländskorna.
Du måste ju göra ett försök, men jag tar inte med mig nån.
Mina herrar.
Får jag följa med som besättningsman?
Dina händer passar bättre till att skriva brev än segling.
Kapten!
Var vill ni ha den här?
Tror du på turen?
Krona, du följer med. Klave, du blir kvar.
- Vad heter du? - Roger MacKenzie.
20 shilling i månaden. Du kan lämna fartyget i hamn.
Du får betalt när lasten lossats. Matroserna visar dig vägen.
MacKenzie. Det är fyra hamnar före Wilmington.
Jag hoppas att hon är värd det.
- Är din fotled bra? - Nästan. Jag ger mig iväg snart.
Du är en välsignelse. Skåpet har varit trasigt sen min make bodde här.
Jag är glad att jag kan hjälpa till.
Titta på dig! Du brukar inte låta flätan vara kvar, Joanie.
Hon tycker om dig.
Om du far till San Francisco Se till att ha blommor i håret.
- Den känner jag inte till. - Den är min mammas favorit.
Flickorna på Lallybroch brukade ha blommor i håret.
- Lallybroch? - Det ligger inte långt härifrån.
Mammas släktingar bor där. Hon pratade om dem med värme.
Vem är din mor? Jag har varit på Lallybroch.
Claire Fraser.
Känner du henne?
- Du sa inte att ditt namn är Fraser. - Det är Randall.
Efter Frank, som jag växte upp med.
Jag förstår. Maken som din mor inte tyckte om.
Jag hörde dig och Joanie prata om det i trädgården.
Hon tyckte om honom, men hon...
...älskade honom inte så som den andre mannen? Din far.
Han måste vara en bra man, den här Frank Randall.
Hans dotter blev du.
Ja, det var han.
Han dog, för några år sen.
Jag beklagar.
Han hade nog aldrig lämnat dig. Det var Guds vilja.
- Du är uppe tidigt. - Te med scones behövs.
- Ursäkta, pappa. - Nej.
Du förtjänar en ursäkt. Jag var inte mig själv igår kväll.
Jag borde inte ha pressat dig.
Det finns inget som en god kopp te och ett scones inte får ordning på.
Nå, hur smakar det?
Det är perfekt.
Har du nånsin funderat på att studera utomlands?
- Jag vet inte. Hur så? - Det finns förstklassiga universitet.
Det gör det säkert. Men Harvard finns här, och du.
Tror du på det din mamma sa?
Om din far och varför han inte kunde ta hand om dig.
Ja. Jag har inga skäl att inte tro på min mamma.
- Varför frågar du? - Det pratas, på Lallybroch.
Jag vill inte föra det vidare eftersom det gäller din far.
- Vad säger de om honom? - Inget. Jag borde inte ha nämnt det.
Snälla, berätta det.
Jag tycker inte om att föra vidare såna saker-
-men det finns personer som säger-
- att det inte fanns plats i hans hjärta för ett barn.
Han sände iväg din mamma när hon blev med barn.
Det var gifta och förälskade. Varför inte vilja ha ett barn?
- Varför skulle han inte vilja ha mig? - Det är bara skvaller.
Jag borde inte ha sagt det, men nu slapp du höra det från andra.
- Folk skvallrar. - Efter så lång tid?
Efter en historia som den... Tänk inte mer på det, flicka.
Jag hoppas att han inte stöter bort dig igen.
Jag måste hitta dem, även om han är som du säger.
Vad är det som är så angeläget?
Det här låter konstigt, men de behöver min hjälp.
Jag kan förhindra att de dör. Det kommer att bli en brand.
- Hur kan du veta det? - Jag kan inte förklara det.
Om det skulle hindra mig från att få mitt underhåll måste du berätta det.
Ditt underhåll? Vad angår det dig?
Hur vågar du komma in i mitt hem och behandla mig...
- Hur vågar du? - Du tog mig hit.
Skickade de hit dig för att få sig ett gott skratt?
Har du förhäxat mig? Du är en häxa, som din mamma.
- Känner du min mamma? - Väl.
Den tjuvaktiga horan tog min make och lämnade mig utblottad!
- Är din mamma Claire? - Ja.
- Hon ville inte lämna Jamie. - Hon for hem till en annan man!
När han dog kom hon tillbaka till min Jamie.
Hon förhäxade honom och gjorde mig osynlig.
Hon ville inte göra nån illa! Jag beklagar, jag...
Jag märker att jag inte längre är välkommen här.
Claire Fraser borde ha bränts på bålet i Cranesmuir.
Gud! Det var du som försökte få mamma dödad.
Hon hade dött om hon inte vore en häxa.
Att tro det är säkert lättare än att våga se sanningen.
Sanningen är att Jamie Fraser aldrig älskade dig.
Du är en häxas avkomma. Jag ska få dig gripen för häxeri!
Som jag gjorde med din mamma!
Öppna dörren! Släpp ut mig!
Det är min pappa.
- Vad gör du här, pappa? - Jag måste få prata med dig.
- Är allt som det ska? - Jag nämnde utländska universitet.
- Vad säger du om studier i England? - England?
Jag erbjöds en plats vid Cambridge. Följ med mig dit.
Vad säger mamma? Tycker hon att det är okej?
Din mamma och jag ska skilja oss.
Vad pratar du om? Var inte dum. Ni är för gamla.
- Lyssna på mig. - Nej, jag vill inte lyssna.
Ni är inte alltid sams, men vilka är det? Skilj er inte.
Ni älskar varandra. Kasta inte bort det.
- Vi är en familj. - Du är min familj. För alltid.
Men din mamma och jag...
- Det kan inte vara helt överraskande. - Det är det.
Puff, och allt är över? Har jag inget att säga till om?
Lyssna på mig, älskling. Du är det centrala i våra liv.
Vi älskar dig båda och det kommer aldrig förändras.
Men din mamma och jag anser att det är bästa vägen för båda.
- Bestämde ni er för det ikväll? - Ja.
Vi har försökt.
Jag är ledsen. Verkligen.
Följ med mig. Gör du det?
Planen var Harvard, och historia. Vi skulle dela rum.
Jag vet. För tusen år sen hade din mamma och jag också en plan.
Men ibland tar livet oväntade vägar.
När det gör det, vet du vad vi gör då?
Vi kämpar på.
Hur...?
Jag måste gå.
Kan vi prata senare, Bree? Jag älskar dig.
Jag brukar tänka att om jag hade stannat kvar i bilen den kvällen-
-så skulle du fortfarande finnas här.
Om jag hade sagt ja till att fara till England med dig-
-så hade vi kanske gått ut och firat.
Du hade inte råkat ut för olyckan.
Jag kommer att kämpa på, som du sa.
Du är min hjälte, pappa.
Sju strömmingar gör laxen mätt. Sju laxar gör sälen mätt.
Sju sälar gör valen mätt. Sju valar gör Cirein-croin mätt.
- Finns Cirein-croin i havet? - Nej.
Hajar kanske, men inga havsmonster.
Det har jag också sagt, men flickan lyssnar inte. Kom.
Tack.
Hans första leende på dagar. Han tycker om dig.
Han är stilig.
Du är kinkig.
- Så där ja. - Tack, kapten.
- Vad var det? - Valar.
De skrubbar sig mot fartyget för att bli av med långhalsar.
- Svävar vi i fara? - Bara om de hittar på ofog.
- Ni verkar inte orolig. - Den kloke överlåter det åt gudarna.
Sen ber han för att lyckobringaren Danu är med honom.
- Nej! - Vad är det? Gå undan!
Gå undan! Ni kan inte göra så!
- Vad har hänt? - Flickan har smittkoppor.
Det sprider sig blixtsnabbt. Vi måste avlägsna de sjuka.
- Kasta henne överbord. - Ni kan inte göra så. Hon drunknar.
Du skulle göra det jag behöver. Gör som jag befaller.
Snälla, jag bönfaller er! Nej!
Vänta! Nej, kapten!
Kapten! Snälla, låt bli. Herregud! Har ni mist vettet?
Jag har gett fem till havet och gör så med alla som har utslag.
Hur kunde ni? Hon var ett barn, för Guds skull!
- Det var hon, och utan värde. - Utan värde för er, kanske.
Ursäkta att jag tror mig veta mer än ni, mr MacKenzie.
Men jag är kaptenen.
Undersök passagerarna. Alla som är sjuka tas till mig.
- Visa ansiktet! - Ta henne inte!
- Kom hit! Utslag. Ta henne! - Det är inte smittkoppor!
Nej, snälla!
Låt mig få titta på honom!
Har du sett en ung kvinna med ett litet barn?
Ta henne! Följ med oss!
- Där är ni. - Snälla, jag ber er.
Ni kan inte göra så. Sänd honom inte till hans död!
Jag tänker inte göra barnet nåt.
- Är han sjuk? - Det är bara en rodnad.
Jemmy håller på att få tänder. Det är inte smittkoppor.
Sätt fart!
Följ med, jag ska gömma er. Jag ger er mat och dryck.
- Jag vet inte vad du heter. - Roger.
Morag MacKenzie. Det här är Jemmy.
- Vad svär du vid? - Jag är också en MacKenzie.
Jag svär vid min kvinnas liv. Den här vägen.
Vi är framme. Lallybroch.
- Jag är så tacksam, Joan. - Du är en vänlig själ.
Det är inte ditt fel att din mamma är en häxa.
När du hittar vår pappa, kan du be honom komma hem?
- Joanie? - Farbror Ian!
- Varför har du med dig resenären? - Hon är Jamie Frasers dotter.
Jag tror dig, flicka. Du behöver inte bevisa det.
Du har hennes ögon.
Jag hade gett upp hoppet om att få se ett barn som var Jamies.
Nu står du framför mig.
Det är synd att min hustru inte är här.
- Faster Jenny? - Ett barnbarn ska födas.
Hon kommer att hudflänga mig för att jag inte höll dig kvar.
Du ska ombord på ett fartyg så snart som möjligt.
Jamie hade säkert sina skäl att inte berätta det för oss.
Men du är en oväntad välsignelse.
Det här bör räcka till seglatsen till North Carolina, och husrum där.
- Jag kan inte ta emot era pengar. - Det kan du visst.
Du ingår i familjen.
Fråga efter Jocasta i Wilmington. Stället heter River Run.
Hon vet var du hittar dina föräldrar.
- Tack, gossar. - Frun.
Kläderna var din mammas. Hon hade velat att du ska ha dem.
Tack, Roger.
Barnet tycks må bra. Vad är det?
- Kapten. - Jag blev förvånad.
En i kabyssen skulle hämta saltat fläsk.
Men han fann en flicka och ett barn istället.
En klok man lägger sig inte i sånt som är bortom hans makt.
Men på det här fartyget är allt i min makt.
Även utdelandet av ransoner.
Hon gömmer sig här nere medan andra lider där uppe.
Det är inte rättvist, eller hur?
När jag var 17 år var jag yngst i ett arbetslag som byggde ett hus.
Jag vet inte varför de avskydde mig. De var bleksiktiga.
Kanske var det mitt beteende, eller de leenden flickorna gav mig.
- Men jag var inte populär hos dem. - Kapten...
De måste offra när de gjorde grunden.
Annars skulle marken skälva och väggarna kollapsa.
De diskuterade om jag skulle offras eller om dumme Joey vore bättre.
En av mannarna föreslog slantsingling.
"Krona eller klave", frågade han skrattande.
Jag var för illamående för att kunna prata.
Kung Georgs huvud betydde mitt liv, hans arsle min död.
Sen kastade han upp shillingen i luften.
Jag förmådde inte titta.
Han rullade runt mig och slog till mig.
När jag återfick medvetandet hittade jag shillingen i min ficka.
De var hederliga karlar.
Är du en spelare, MacKenzie?
Du kan inte singla slant om Morags och Jemmys liv.
Nej, inte deras.
Du gav dem ransonerna och du ska betala.
Ett gentlemannavad. Krona, du lever. Klave, du dör.
Lyckobringaren Danu var med er ikväll, sir.
Jag skulle vilja be om en sak. Ian, din kusin, är hos din far.
Hans mor skulle bli glad om han kunde skriva oftare.
Jag ska hälsa honom det.
- Ska jag inte ordna seglatsen? - Du har gjort tillräckligt för mig.
Jag ser till att kofferten kommer med ombord. Pojkar.
Du har Jamies glöd, och jag menar inte hårfärgen.
Du är en Fraser helt och hållet. Din far kommer att bli så glad.
Tack, farbror Ian.
Ursäkta mig, fröken! Jag heter Joseph Wemyss.
- Reser ni ensam? - Nej, min farbror är där ute.
Vill ni ha min dotter som tjänarinna? Lagar god mat, flink med nålen.
- Jag behöver ingen. - Jag ber er!
Det finns en man som vill ha henne som konkubin.
- Låt honom inte få henne. - Jag har inget val.
Hennes kontrakt och mitt har köpts av en mellanhand.
Han tänker sälja henne till mannen om ingen säkrar hennes seglats.
Jag ska till North Carolina.
Det är bättre med nån vild plats än att hon blir vanärad.
Snälla, träffa henne.
Det här är Elizabeth. Lizzie!
Gör din plikt för damen.
Till er tjänst, frun.
Jag vill köpa plats ombord på Phillip Alonzo.
För två.
- Ert namn? - Brianna Randall.
Lizzie! Kom ihåg att be dina böner.
Text: Håkan Axén www.sdimedia.com